Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 16.03.2006
Suomennos: DonMeduza, Axeman, Otukka, Juuseri, RollonTollo, -
flinstone, zippi, Aveil, Platypus, Putki ja IsoD
Oikoluku: Aveil
Menoksi! Menoksi! Menoksi! Liikettä! Liikettä! Liikettä!
- Liikettä! Liikettä! Liikettä! - Se tarkoittaa myös sinua, Ethan.
- Maihin, matruusi! - Aye, aye, sir. Maihin!
En tiedä, mitä minulle on kerrottu!
Rannikkovartiostolapsilla on kunnolla sielua!
- Luku. - Yksi, kaksi.
- Minä saan yläpedin, koska olen vanhempi. - Kaksi minuuttia.
Ollessani aliluutnantti minulla oli aina alapeti.
- Kasteliko yläpedin kaveri sänkynsä? - Hyvä pointti.
- Luku. - Kolme, neljä.
- Onko uudessa koulussa tyttöjen nyrkkeilyä? - Toivottavasti ei.
Jos en valita muutosta San Diegosta tänne, lasketaanko se päivän hyväksi työkseni?
- Käy minulle. - Amiraali, -
tämä on kahdestoista muuttomme elämäni aikana.
Ihailen kirjanpitoasi, Harry. Ensiluokkainen lokikirja.
William, mitä sinulla siinä on?
Korkeakouluhakemuksia, SAT-kaavakkeita, Capitol Hillin kesäharjoittelukaavakkeita ja -
- kahden talon päässä asuvan tytön numero. - Loistavaa.
- Yksi, kaksi. - Nimi on siis Christina Beardsley.
- Christina! - Postinumero on 06320.
Olemme juuri muuttaneet tänne. Kenen ihmeen kanssa mahdat puhua?
J. Crew'n. Haluan varmistaa, että he muuttavat postitustietoni.
- Luku. - Kolme, neljä.
Rouva Munion, mitä pidätte Connecticutista?
Iloitsen olla täällä Lymen taudin syntypaikassa.
Emme nähtävästi taaskaan pura laukkujamme.
Ei, ennen kuin takaat tämän olevan viimeinen muuttomme.
Tykästyt vielä New Londoniin, Harry.
Asuin täällä ollessani lapsi.
- Sinä olit lapsi? - Niin.
Hei, en kuullut vielä mitään takausta.
Tiedät, millaista on sotilaslapsen elämä.
Uusia paikkoja, uusia seikkailuja.
- Tämä ei taida olla viimeinen muuttomme? - Tämä on vain välipysäkki matkalla D.C.:hen.
Jonain päivänä isämme on koko Yhdysvaltain rannikkovartioston päällikkö.
Jonain päivänä olen koko Yhdysvaltain rannikkovartioston päällikkö, -
joten älä suututa minua. Pura laukkusi.
Kyllä, sir.
Amiraali, katso tuota.
- Fiona, tule takaisin! - Fiona, et saisi syödä pizzaa.
- Näyttää hullujenhuoneelta. - Näyttää hauskalta.
Siinä ei ole kinkkua!
Tule takaisin!
Max, olen niin innoissani. Jos hoidat mallistoni Saks Fifth Avenuelle, -
rakastan sinua ikuisesti. Eikö olekin söpö?
Kiitos, se on hieno. Minun pitäisi lähteä, jos haluan ehtiä siihen tapaamiseen.
- Anteeksi, onko sinun pakko tehdä tuota? - Se on sielussani. Älä katso kameraan.
Naoko, anna hänelle vähän tilaa. Ota vaikka pääotos.
Hei. Anteeksi. Haluatko kuulla uuden kappaleeni?
Äitisi kuuntelee kappaleen loppuun, kunhan olemme hoitaneet työasiat.
- Olepa hyvä. - Se oli hienoa, Phoebe.
- Helen, eiköhän tässä ole tarpeeksi. - Yksi vielä, Max. Ajattelin tätä.
- En oikein tiedä. Lau. - Niin?
- Mitä mieltä olet tästä, kulta? - Älä viitsi!
Se tarvitsee hiukan tyyliä, ripauksen Guccia.
- Näin, mutta kultaisena. - Ei ole epäilystäkään, ettetkö olisi poikani.
- Äiti! - Mitä?
- Hän maalaa taas ruusujamme. - Se on taidetta.
Et voi kutsua sitä taiteeksi, jollei sinulla ole lahjoja. Tuo on vain spreijailua.
Nyt minun on todellakin mentävä. Kyllä kaikki menee hyvin.
- Minun pitäisi todellakin lähteä. - Max, sekunti vain.
Tämä on ihana. Sekunti vielä.
- Äiti, saksofonissani on jotain vikaa. - Mitä, kulta?
- Tulen kohta takaisin. - Kuulostaa minusta samalta.
Mitä pääni päällä on?
- Jimi, löysimme Rainbow'n! - Älkää antako sen purra minua.
Missä Rainbow on?
Tule tänne, Rainbow.
Kiitos, kun olet ollut niin uskomattoman kärsivällinen.
Takaisin sieltä!
- Tämä on hauskaa. - Fiona, tule takaisin.
- Aldo, oletko kunnossa? - Minä kiillän, äiti.
Niin kiillätkin.
Max, olen todella pahoillani.
- Täällä on joskus vähän levotonta. - Vähän?
Kaikki on loistavasti. Olet erittäin lahjakas, -
- ja niin ovat 10 lastasikin. - Kiitos, Max.
Ehkä seuraava tapaamisemme on sopimusten allekirjoitus ja kaupungissa...
Kuulostaa hyvältä.
- Hei, Max. - Olen pahoillani.
Nähdään, Max.
Voisitko selittää, miksi päästit tuon sinkkumiehen -
pois täältä kysymättä häntä treffeille?
Phoebe, millainen mies kestäisi kaikkea tätä?
- Onko tämä kaikki sinun, amiraali? - Ei, se kuuluu rannikkovartiostolle.
- Minä vain käytän niitä heidän puolestaan. - Eli se on kaikki sinun.
Periaatteessa kyllä.
Frank!
- Hauska nähdä. - Samoin sinua, Darrell.
Hienoa. Elukka-Beardsley.
Kuka olisi arvannut, että Elukka-Frankia päästetään enää tänne, -
- ainakaan johtotehtäviin? - Muistatko nuorimmaiseni, Ethanin?
Elukka Junior. Saanko kuulla pienen näytteen?
- Kapteeni. - Et ole kunnon kurissa, pikkumies.
- Pyydän lupaa leikkiä, amiraali. - Lupa myönnetty.
Jotkut erikoisjoukotkaan eivät ole yhtä hyvin koulutettuja.
Kun heitä on kahdeksan ja minä olen yksin, se on ainoa keino.
- Tässä on Elukka-Beardsley, merirosvo. - Heidän kanssaan on aina oltava varuillaan.
- Tapailetko ketään vielä? - En vielä.
Tiedän nimittäin yhden hienon naisen ja haluaisin teidät yhteen.
- Pitäisit hänestä. Liian hyvä minulle. - Ei, kiitos, Darrell.
Haluaisin vain, että harkitset asiaa.
- Harkitsen asiaa. - Hienoa.
- Hyvä, Paula! - Hyvä, Paula! Hienoa!
- Miksi äiti itkee? - Taitaa johtua hormoneista.
- Äiti, missä matikankirjani... - Tässähän se.
- Äiti, saisinko viisi dollaria? - Tuolla on.
- Ojentaisitko tuon? - Kiitos, että säästit tämän.
- Neidit, mennäänkö pukeutumaan? - Mennään.
- Menen nyt. - Nähdään.
- Hei sitten, äiti. - Luokkakokousristeily.
Aivan kuin minulla olisi aikaa mennä risteilylle.
Äiti! Mickin koira oksensi Aldon päälle.
Anteeksi.
- Minua huolestuttaa. - Ei tarvitse, Eth.
Olen tehnyt tämän monesti. Hyvin se menee.
Mennäänpä. Viemme Williamin kanssa Ethanin esikouluun.
Hyvä on. Tavataan tässä myöhemmin.
Kyllä se hyvin menee.
- Saan sinut vielä! - Hurraa, supersankarit!
- Superpomppijoita. - Varokaa!
- Luulin, ettei Max ollut kiinnostava. - Eikä sinun pitänyt pukeutua mustaan.
Ei tämä ole musta, tämä on värjätty. Enkä ole kiinnostunut Maxista.
Olen kiinnostunut ostajasta, jonka hän tuo New Yorkista.
Siinä se onkin. Kiitos, Phoebe.
- Mikset tuo heitä tänne? - Koti on rentoutumista, ei edustamista varten.
Ampu tulee!
Jos tiedät, mitä tarkoitan.
Oletko varma, että haluat pitää univormua, amiraali?
Ei sillä, etteikö se näyttäisi hyvältä, se vain muistuttaa niin armeijasta.
Annan hänen tietää, mitä on saamassa.
- Mutta älä kerro kahdeksasta lapsestasi. - Miksen?
Siihen tarvitsisi olla ainakin kahdet treffit ja kaksi viinipulloa alla.
Usko tai älä, olen ollut ennenkin treffeillä.
- Muutama vuosikymmen sitten. - Amiraali.
Ethan, voit kyllä kutsua minua isäksikin.
Amiraali, tuleeko tästä naisesta uusi äitimme?
- En usko, nämä ovat vain sokkotreffit. - Eikö hän näe?
Navigoiko hän ääniluotauksen avulla kuten lepakot?
Miksette menisi uimaan kylpyammeeseen?
- Hyvä on, sir. - Menkäähän.
- Minä haluan veneen. - Ei, sinä saat ankan.
- Sinä saat ankan. - Enhän.
Annetaan tälle naiselle pikku vihje siitä, mitä on sisimmässä.
Christina, joskus ihmettelen, mistä sinä olet tullut.
Äidin puolelta.
- Älkää jääkö odottamaan. - Emme.
Ja Otter kysyi, onko tämä nainen sokea.
Ja Ely halusi tietää, oletko sinä lepakko.
Sillä...
Haluaisitko punaista vai valkoista?
- Punaista. - Punaista siis.
Darrell joisi olutta joka tilanteessa.
Hän ottaisi varmaan tuopin päivälliselläkin.
- Haluatko tilata? Tarjoilija! - Tulen aivan pian takaisin.
Tuollaisessa tilanteessa Darrell jo suuttuisi.
Hän sanoisi, että "ota tilauksemme kun siinä kerran olet".
Puhut paljon Darrellista.
Niin...
Olimme naimisissa seitsemän vuotta. Eikö hän kertonut?
- Hän taisi unohtaa. - Aivan hänen tapaistaan.
Käyn puuteroimassa nenäni.
Kiitos paljon.
- Helen? - Frank.
- Helen? - Frank Beardsley.
- Mitä sinä... - Mitä sinä...
- Sinä ensin. - Ei, sinä ensin.
- Illastan... - Hei, Frank. Max Algrant.
Hauska tavata.
Mitä sinä täällä teet?
- Istu alas. - Kiitos.
Olen ollut täällä jo ikuisuuden.
En halunnut lasten kasvavan... Tiedäthän, New Yorkin rahaa arvostavissa kuvioissa.
Aivan niin.
- Tulitko luokkakokoukseen? - Ei, minä...
Muutin perheeni tänne takaisin. Johdan rannikkovartioston opistoa.
- Olen amiraali. - Niin.
- Siksi univormu. - Niin.
Amiraali. Kappas vaan. Perheellinen sellainen.
- Sinä myös. Sepä hienoa. - Niin.
- Olemme valmiit. - Selvä. No...
- Oli hienoa nähdä sinua jälleen. - Hauska nähdä sinua.
No niin, hei.
- Hämäsikö hänen käytösmitalinsa? - Suu kiinni, Max.
"16 137 tulosta."
Tämä Internet on todella helppo.
Luoja, hän on naimisissa.
Miten Claudian kanssa meni? Hän on aika namupala, eikös olekin?
On. Kummallista, että päästit hänet karkuun.
Hän siis mainitsi olevansa ex-vaimoni?
- Asia tuli esiin. - Kysyitkö suosituksia?
Teillä voi synkata, vaikka hän vihaakin minua.
Arvaa, kehen törmäsin ravintolassa? Helen Whiteen.
Kuulostaako tutulta?
Helen White. Odota hetki.
Se Helen White, jonka aioit naida?
- Kyseessä on joko kohtalo tai ongelmia. - Hän näytti upealta. Mutta hän on kai naimisissa.
Hän oli jonkun miehen kanssa, ja hänellä oli sormus.
Tuo tarkoittaa ongelmia. Mitä sinä ajattelet?
En tiedä. Valvoin koko yön ja googletin häntä.
Jessus! Googletit toisen miehen vaimoa?
Mitä se sinusta tarkoittaa?
- En tiedä. Jotain likaista. - Se ei ole sellaista.
Kunpa voisin törmätä häneen uudelleen.
Muistatko sen retken joen rannalle viimeisellä luokalla?
- Sen ukkosmyrskyn? - Niin.
- Kaikki huusivat, ja ryömimme soutuveneen alle. - Aivan niin.
Emmekä tulleet ulos, kun sade lakkasi.
Se Max on onnenpekka.
Max? Luuletko, että olen hänen kanssaan? En ole.
- Mutta sinulla on vihkisormus. - Niin on. En vain ole ottanut sitä pois.
Mieheni kuoli nelisen vuotta sitten auto-onnettomuudessa.
Olen pahoillani. Ymmärrän. Minä...
- Minä menetin vaimoni muutama vuosi sitten. - Olen pahoillani, Frank.
Välähdys menneisyydestä! Frank ja Helen käsi kädessä.
- Söpöä. - Haluatko tanssia?
Montako lasta sinulla on?
Sinä ensin.
Saat sen kuitenkin selville, -
koska niitä on liikaa komeroon piilotettavaksi.
Minulla on kahdeksan lasta.
Minulla on kymmenen.
- Sinulla on kymmenen? - Minulla on kymmenen.
- Eikä ole. - Kyllä. Minulla on kymmenen.
- Sanoitko sinä kymmenen? - Sanoin.
Sain neljä ja adoptoimme kuusi.
Emme suunnitelleet sitä.
Olimme sijaisvanhempia, ja rakastuimme heihin kaikkiin. Joten adoptoimme.
- Tämä kuulostaa varmaan hullulta. - Ei sinun tarvitse selitellä minulle.
En koskaan kuvitellut pitäväni isänä olemisesta näin paljon.
Vaimoni oli se, joka halusi suuren perheen.
Mutta nyt se tuntuu maailman luonnollisimmalta asialta.
Tapahtuuko tämä todella?
Toivon niin.
Joten pyysin häntä vaimokseni.
- Ja minä vastasin myöntävästi. - Mitä?
Se oli spontaania ja romanttista.
- Kuinka voit tehdä tällaista? - Emme edes tunne tyyppiä.
Menit naimisiin?
- Kertomatta meille? - Kyllä.
Kun sait siirron Guamiin, saimme edes sähköpostia.
Tietääkö hän että sinulla on kymmenen lasta?
- Kuka haluaa puhekepin ensiksi? - Saanko minä sen?
- Kyllä, Jimi. - Oletko sekaisin?
- Niin, äiti. - Emme edes tunne häntä.
Hiljaa. Minulla on puhekeppi.
Hän on ihana mies.
Olen pahoillani, ettemme ottaneet teitä mukaan. Ja hänellä on...
Kymmenen lasta?
- Kaverit. - Ei onnistu...
Kaverit!
Siitä tulee hauskaa, kymmenen uutta veljeä ja sisarta.
Tulkaa, ryhmähali.
Tulkaa. Siitä tulee hauskaa.
Missä me asumme?
- Mick, tule tänne. - Tule, Fiona.
No niin, luku. Meillä on viisi, kymmenen, -
15, 16, 17, 18...
Lisäksi possu. Kaikki paikalla.
Ennen kuin ryntäätte makuuhuoneeseen, voisitteko osoittaa majapaikkani?
Keittiön takana, rouva Munion. Mitä pidätte paikasta?
- Sillä on oma... - Viehätyksensä?
Hajunsa. Vähän kuin paprika ja häivähdys märkää koiraa.
Hyvä, että pidätte paikasta.
- Miehistö! - Lapset!
No niin, järjestykää majoittamista varten!
- Mitä? - Huoneiden jakamista.
Katsokaa listaa. Huoneet on numeroitu.
WC-aikataulut on merkitty värikoodein.
Ei voi olla totta.
Se on hyvä asia, tarvitsemme vähän organisointia.
Teit hyvää työtä, kulta.
Kiva. Äiti menee naimisiin, meidät kutsutaan palvelukseen.
Tule takaisin, Fiona.
Mistä tuo kunniamerkki on? Se on siisti.
- Eläimen nylkemisestä. - Äiti!
- Valmista. - Olet sairas.
- Hei! Mitä teet? - Tätä kutsutaan koristeluksi.
- Ei vaan vandalismiksi. - Miten vaan.
- Ei onnistu. - Ei onnistu.
Takaisin, Fiona! Sylje se ulos!
- Mitä on tekeillä? - Sylje se ulos!
Anna se tänne.
Missä kännykkäni on?
- Nyt kuolet. - Se on vain possu!
Ei possu, vaan sinä!
Äiti, cheerleader jahtaa minua! Juokse, Fiona!
- Lapset! - Amiraali!
- He tuntuvat ystävystyvän. - Ei kuulosta siltä.
- He vain tarvitsevat kunnon lentävän lähdön. - Lentävän lähdön?
Ota iso pullo aurinkorasvaa. Minulla on suunnitelma.
Mitä pidätte My Waysta?
Kuka tällä purjehtii?
Me, Beardsleyn perhe, purjehdimme, -
sillä aikaa, kun te luultavasti pysytte hytissä ja kaivatte neniänne.
Ei, me kaikki purjehdimme sillä, -
toimimme yhdessä kuin mustekalan lonkerot, joita johtaa yhdet aivot.
- Lapsillani on erilliset aivot, Frank. - Se on vain kielikuva.
- Eikä ole. - Luota minuun.
Yksi tunti merellä yhdessä tekee heistä parhaita kavereita.
Valmistautukaa käännökseen!
- Käännytään! - Mitä?
Varokaa!
Eikö kukaan kuunnellut, kun selostin merenkulkukäytännöistä?
- Minulla on aurinkovoidetta silmässäni. - Mennään huuhtelemaan se pois.
- William, ruoriin. - Käskystä, kapteeni.
- Rouva Munion hoitaa lapset. - Onnistuu.
- Älä kuvaa minua. - Mutta yritän kaapata merielämän totuuden.
Haluatko kaapata nyrkkini naamaasi?
Otter kasteli housunsa.
- Enpäs. Se on pelkkää vettä. - Se ei haise vedeltä.
- Kerron isälle. - Minä kerron äidille.
Minulla on huono olo.
Pidä katseesi horisontissa. Tuon sinulle juotavaa.
- Kelly, valmiina nostamaan purje. - Käskystä.
Mitä teet? Varo vähän.
Halkaisija ylös!
Laskekaa minut alas!
Laskekaa minut alas, pässit!
- Luuseri. - Katsotaan, miten hauskaa sinulla on vedessä.
- Hän tappaa minut! - Parempi juosta.
- Mitä täällä tapahtuu? - Käännytään!
William! Käänny takaisin!
- William! - Mitä täällä tapahtuu?
Olen kunnossa, kulta.
Onko tämä normaali merenkulkukäytäntö?
Ei.
Tuossa on vielä tahra.
Mikä hätänä?
Lakkaan haaveilemasta koko perheen purjehdusjoukkueesta.
Katso asian hyviä puolia, sait viettää kanssani päivän merellä.
- Aivan, se oli ihan mukavaa. - Se oli ihan mukavaa?
- Näytän sinulle ihan mukavaa. - Niinkö?
Kuulemme tuon.
- Ette kuule. - Jos olisimme todella hiljaa?
- Hieman hiljempaa. - Ei, on kiva kuulla heidät. Se auttaa nukkumaan.
Pidän hiljaisuudesta. Ole hiljaa nyt.
- Pää kiinni, luuseri. - Pää kiinni on paha sana.
Kenties jos olemme todella, todella...
- Hiljaa, aivan. - Tämä perhe on sekaisin.
- Jos meillä vain olisi toimiva ovi. - Aivan. Huomenna.
Äiti!
- Käske häntä lopettamaan. - Tuo meteli.
Herätys! Kello on 6:05.
Aika nousta. Liikettä!
- Liikkuu, liikkuu. - Voi Luoja. Kuka tappaa vuohea?
Tässä ovat aikataulunne vessaan.
Jokaisella on seitsemän minuuttia aikaa. Älkää haaskatko sitä.
- Miksi tuntuu kuin olisin vankilassa? - Muotipoliisiko sinut pidätti?
Seis. Ylös, tyttöystävä.
- Miksi tämä harjoitus, amiraali? - Tämä ei ole harjoitus, William.
Olemme tuplanneet joukkomme. Se vaatii erityishuomiota.
- Älä murehdi, pian osaat tämän unissasikin. - Minä olen unessa.
- Voiko joku antaa minulle perunoita? - Hei, antakaa minulle muroja.
Kelly, voisitko antaa minulle pannukakun?
En halua mitään.
Pekonia, kiitos.
- Kiitos. - Odota, haluan sitä.
- Voita. Rakastan voita. - Älä viitsi.
Saisinko siirappia.
Haluaako joku syödä kaurapuuroni?
Olen pahoillani, William. Onko tuo kotitehtäväsi?
Kuunnelkaa!
Ennen kuin lähdette kouluun, meidän pitää tehdä yksi asia.
- Kaikki valmiina? - Kyllä.
- Hei, soitit Frankin. - Helenin. - Harryn. - Binan.
- Naokon. - Michaelin. - Aldon. - Jonin.
- Phoeben. - Williamin. - Otterin. - Elyn.
- Christinan. - Ethanin. - Mickin.
Hei, oletteko vähän outoja?
Kuulin, että teillä on jotain 25 sisarusta.
Ei, meillä on vain 16.
- Häijyä. - Kuulin, että he nukkuvat laatikoissa.
Ja ovat niin köyhiä, että heidän on jaettava yhdet alushousut.
18 lasta! Se on kuin Bradyn perhe.
Kertaa kolme. Odota! Viiden poppoo kertaa kolme plus kolme poikaani.
Mitä? Pidän matematiikasta.
- Hei. - Hei.
Uskomatonta. Minun pitää kuunnella tuota kotona, -
- mutta että on pakko seurata kiertuettakin? - Kaikki musiikki ei tarvitse taustatanssijoita.
Vain hyvä musiikki.
- Hei. - Hei!
- Unohda se. - Mitä tarkoitat?
Olen tuntenut Nickin vuosia. Hän on söpö, mutta täysin pinnallinen.
Toisaalta, kenties hän onkin tyyppiäsi.
Missä amiraali on? Teen virallisen valituksen Phoebesta. Hän on syvältä.
Amiraali on luultavasti miettimässä uusia keinoja elämämme pilaamiseksi.
Tämä on niin naurettavaa. Vaikka hän meni naimisiin, ei meidän kaikkien tarvitse kärsiä.
- Ei välttämättä. - Mitä teet isän tietokoneella?
Teen vain muutamia muutoksia aikatauluun. Luvatta, tietenkin.
Tämä sopii minulle.
Tule jo! Minun on ehdittävä kouluun. Kasvosi eivät ole tarpeesi suuret tuollaiseen määrään meikkiä.
- Hanki kello, hippi. Nyt on minun vuoroni. - Hän on oikeassa. Meidän vuoro oli ensin.
Ei varmasti. Tarkistin aikataulun eilen illalla. Nuo pirulaiset ovat muuttaneet sitä.
- Meidän pitää antaa niille köniin. - Aivan. Antaa selkäsauna.
Paras konsti kertoa, että on aika tulla pois vessasta, on...
Tulipalo!
- Nopeasti. Alakertaan! - Ulos. Pihalle.
Vauhtia!
- Voitto Northin lapsille! - Katsotaan niitä ikkunasta!
- Hieno pyyhe, Christina. - Söpöt bokserit, William.
- Tämän te vielä maksatte. - Ainakin olette puhtaita.
Menisittekö lähemmäs toisianne?
- Naoko, mitä sinä teet? - Weblähetystä.
- Sanokaa muikku. - Mennään.
Tämä on puhesauva ja tässä kehässä ei saa tuomita ketään.
Kenellä on sauva, saa ilmaista itseään ilman pelkoa ja keskeytystä.
William, aloittaisitko? Anna mennä. Sano, mitä haluat.
Hetkinen. Teillä on pakko olla jotakin sanottavaa.
Selvä, jos saan luvan keskeyttää. Minä haluan sen puhesauvan.
Minulla on jotakin sanottavaa. Saadaksemme tästä talosta kodin, -
olen laatinut pienen tehtävätaulukon.
- Et voi olla tosissasi. - Onko tämä joku pila?
Amiraali ei koskaan pilaile taulukoilla.
Äiti, meidän on lähdettävä. Me myöhästymme.
- Mennään. - Lähdetään vetämään.
Haluan, että tulette kaikki suoraan koulusta kotiin, -
koska meidän on lähdettävä hankkimaan välttämättömiä tarvikkeita.
- Poistukaa. - Mennään.
Hieno taulukko, Frank. Olet nähnyt paljon vaivaa sen eteen.
- Ja tämä on varmasti ainutlaatuinen. - Anna se tänne.
- Se oli katastrofi. - Ainakaan ei ole verta näkyvissä, vielä.
- Mitä sinä teet? - Hei, Christina.
Valehtelit minulle. Sanoit, että hän on luuseri.
- Niin hän onkin. - Hei!
- Tosi upea luuseri. - Siistiä.
Kiitos varoituksesta, sisko. Korvaan tämän ensi tilassa.
Hän vaikuttaa herttaiselta.
Hei, amiraali. Rakennatko minulle ja Aldolle hiekkalaatikon?
Toki, kunhan olemme ensin saaneet hieman korjattua taloa.
Hiekkalaatikko!
Sininen ryhmä, tasoitteet. Punainen ryhmä, eristeet.
- Lopettakaa! - Ei se sinuun osunut.
- Anna se takaisin. - Haluatko pallon? Senkun haet.
- Mihin se meni? - Etsitään se!
Hei, autatko hieman?
- Se on minun. - Minunpas.
- Minun. - Haluan sen! Se on minun pallo!
Anna se takaisin.
- Hei, isä! Miten tämä pysäytetään? - Otter?
- En minä tiedä! - Otter!
- Käännä rattia! - Ely! Hei!
- Seis! Seis! Jarruta! - Tästäkö? Missä se jarru on?
En minä tiedä. Vedä tuota vipua! En yllä! Vedä!
- Tämäkö? - Toinen vipu!
- Se toinen vipu. - Ei, tämä se on.
Vedä siitä vivusta! Se toinen!
Vedä...
- Mitä meidän pitää tehdä? - Otter, Ely!
- Amiraali, oletko kunnossa? Mitä tapahtui? - Missä pojat ovat?
- Mitä? - Missä pojat ovat?
- En minä tiedä. - Otter!
Pysäyttäkää!
Hiekkalaatikko!
- Miten menee? - Hyvin.
Tilasin osan, millä tämä on tuota pikaa kunnossa ja käynnissä.
Kylläpä näet vaivaa tuon ison ja vanhan hehkulampun korjaamisessa.
- Majakka ilman valoa on vain talo. - Ja se on ongelma, koska...
Olenko koskaan kertonut sinulle tarinaa kauniista majakan vartijasta?
Kauniista majakan vartijasta? Et. Luulisin, että muistaisin sen.
Olipa kerran kaunis majakan vartija.
Hetkinen. Luulin, että majakan vartijat -
olivat vanhoja pitkä- ja valkopartaisia miehiä keltaisissa sadetakeissaan.
Ei, tämä oli todellinen kimuli. Hänellä oli pitkät punertavat hiukset.
Hän oli pitkä ja hänen vartalonsa oli järisyttävä.
- Joka tapauksessa. Hänen miehensä oli merimies. - Rakastan merimiehiä.
Mies pelkäsi, että hänen vaimonsa löytäisi jonkun toisen hänen ollessaan merillä.
- Ei kai. - Joten vaimo sanoi miehelleen: -
"Niin kauan kuin tuo valo palaa, sydämeni kuuluu sinulle."
Joten aina, kun hän oli merellä, -
hän katsoi taaksensa ja näki valon.
Hän tiesi, että hänen todellinen rakkautensa välitti yhä.
- Frank? - Niin, kaunis majakanvartijani?
Teemmehän oikein?
- Alku on ollut hankala. - Niin.
Haluan näyttää jotain.
Näetkö? Tuo on kaverijärjestelmä.
Yhdistymme perheeksi koko ajan enemmän.
Aivan. Kyllä tämä voi onnistua.
- Sinun on käännettävä se. - Tiedän, Lau.
- Paksummalti, Kelly. - Tiedän.
Otter ja Ely, ulos leikkimään.
Ethan ja Aldo, leikitte sisällä.
- Marisa ja Bina... - Voimmeko istuttaa kukkia?
- Puutarhaan? - Puutarhan istutus olisi upeaa.
- Puutarhaan! - Kukista tulee hauskoja.
Nyt saammekin hiukan omaa aikaa. Haluan viedä sinut erääseen romanttiseen paikkaan.
Haen avaimeni. Rouva Munion, voisitteko vahtia lapsia hetken?
Totta kai, pidän heidät tiukassa kurissa.
- Hyvä. - Tiukka kuri ei ole tarpeellista, -
kunhan vilkaiset heitä aina välillä.
Palaamme pian. Rouva Munion ottaa komennon.
Viimeinkin hetki kahdestaan!
Anteeksi.
Anteeksi. Olemme laaduntarkkailusta.
- Testaamme tuotteita. - Anteeksi.
- Jätä se. Lähdetään. - Olen pahoillani.
- Olen todella pahoillani. - Kokeillaan tuota.
Tarkastetaan sohvat sittenkin.
Miksi minun pitää tehdä kaikki tämä vain asuakseni näiden idioottien kanssa?
Mitä ehdotat?
- Hajupommillako ajattelit heittää? - Ota mallia mestarista.
- Hei! - Varo vähän!
Nössö. Tule takaisin.
- Et kai roiskinut minua maalilla? - Mistä oikein puhut?
- Onko tuo minun paitani? - Paita, jonka sotkit maalilla? Onneksi.
- Riisu se. - Hei!
- Kuinka kehtaat? - Älä -
- käytä vaatteitani! - Lopeta.
- Tämä ei ole mikään varikko. - Ette te meitä määrää.
- Hoida heidät! - Tästä saat.
- Se on minun Rescue Heroni. - Haluan sen.
Anna se takaisin!
Lyö sitä tuolilla!
Mikä tuo ääni on?
Tapettini!
- Mitä täällä tapahtuu? - Nyt olette pulassa.
Sinulle käy huonosti, Jimi!
Lopettakaa!
Tuhositte talon, mylläsitte pihan -
ja maalasitte sian!
Muutitte 200 vuotta vanhan aulan Jacksonin...
- Pollockiksi. - Pollockiksi!
- Se oli hänen syytään, koska piti paitaani... - En lopettanut vielä!
Tiedämme äitinne kanssa, ettette tule toimeen toistenne kanssa.
Mutta teidän täytyy teeskennellä, että pidätte toisistanne, kunnes todella pidätte.
Kunnes olette oppineet, miksi ajattelemme teidän olevan...
Kunnes te ymmärrätte, miksi olette niin upeita, -
vaadimme sivistynyttä käytöstä ja yhteistyötä, -
tai alan nuijia vasaralla.
- Onko se oikea vasara? - Ei, se on vain sanonta.
- Minua pelottaa. - Älä pelkää, Aldo.
Haenko vasaran, sir?
Se ei ole oikea vasara, se on kuviteltu.
- Sanoin sen vain korostaakseni itseäni. - Miettikää, mitä juuri sanoimme.
- Paitsi sitä vasara-kohtaa. - Unohtakaa vasara.
- Aletaan siivoamaan tätä sotkua. - Halataan kuitenkin ensin.
- Tulkaa. - Hyvä on.
- Tarkoitatko tosiaan, että halaisimme? - Tarkoitan.
Niin...
Hoidetaanpa tämä halausjuttu.
Tämä on käsky.
Noin juuri. Tunnetteko rakkauden?
On aika sopia aselepo.
- Ei varmasti. - Vain kuolleen ruumiini yli.
Meidän on yhdistyttävä suurempaa vihollista vastaan.
Sen vihollisen nimi on äiti ja isä.
- Mistä sinä puhut? - Hän tarkoittaa, että olemme täysin -
yhteensopimattomia, mutta vanhempamme eivät tunnu välittävän.
Ihan totta. Olemme kaikki samassa veneessä.
Jotkut meistä ovat, kun taas toisilla on kiire tutkia poikaystävätarjontaa.
Varastit puseroni. Nyt olemme tasoissa, huutosakkityttö...
Älkää nyt, kukaan meistä ei pidä tästä tilanteesta.
Jos haluamme ulos siitä, meidän pitää lopettaa riitely ja saada heidät riitelemään.
- Niinkö? - Kuinka se onnistuu?
Helposti. Me jos ketkä tiedämme mistä vanhempamme raivostuvat.
Helen!
- Hei, minä haluan tehdä sen! - Ei kun minä!
Voi, ei, ei. Missä kasvikset ovat?
- Frank taisi käydä ostoksilla. - Mikä täällä haisee? Voi luoja.
- Tuo on barbaarista. - Onko tuo maksaa?
- No niin, joisimmeko teetä? - Se olisi ihanaa.
Rakastan teetä iltapäivisin.
Minäkin rakastan teetä, mutta meidän pitää keittää se.
Helen!
Huomio!
Olalle vie!
Käänny oikeaan päin!
Ase eteen vie!
- Valmis! - Hyvältä näyttää, miehet.
- Eikö vain? - Valmis!
- Tulta! Valmis! Tulta! - Frank.
- Korjatkaa pistimet! - Frank!
- Mitä jos hän tuo vasaransa? - Ei ole mitään vasaraa.
Mutta ehkä menemme vähän liian pitkälle? Ei tunnu hyvältä vaarantaa pikkuisia.
Usko minua, heitä suojaa luontainen söpöys.
Tästä tulee hauskaa.
- Seis! - Eikö olekin hieno?
Tuo oli tuhmasti tehty!
Mitä täällä tapahtuu?
Pojat, ei tainnut olla hyvä ajatus?
Ei...
Se oli hyvin tärkeä isällenne, joten teidän pitää pyytää anteeksi.
Anteeksi...
Hyvä on, menkäähän leikkimään.
Hetkinen! Eikö muuta? "Menkää leikkimään"?
He ovat nelivuotiaita, mitä muuta heille voi tehdä? Lyödä vasaralla?
- On muitakin... - Selkäsauna?
Ei tietenkään, kulta. Emme lyö lapsia.
Amiraali lyö.
Toisinaan pieni läimäytys saa viestin perille.
- Et kyllä läimäytä minun lapsiani. - Luulin, että he ovat meidän lapsiamme.
Et läimäytä meidän lapsiamme.
Selvä, hyvä niin. Annetaan heidän vain villiintyä.
Jee!
Luuletko, että tämä onnistuu?
- Vastaako tuo kysymykseesi? - Kyllä!
Teit vaikutuksen komiteaan, Frank. Hyvää työtä.
Otan työni vakavasti, sir.
Ja päällystö on kyllä pannut merkille.
- Päällystö? - Se olen minä.
En vain halua kehua suoraan, se on jotenkin epämiehekästä.
- No, kiitoksia. - Hittojako siitä.
Olen pahuksen ylpeä sinusta, Frank! Ansaitset kaiken mitä tulet saamaan.
- Helen? - Niin? - Saimme Saksin.
Mitä?
- Saimme Saksin. - Voi Max!
Minä sain Saksin! Kiitos! En voi uskoa tätä!
Mutta älä innostu liikaa. Ne haluavat tusinan uutta mallia perjantaiksi.
Perjantaiksi? Olen innoissani ja peloissani yhtä aikaa.
Kyllä sinä pystyt siihen. Ainakin sinulla on nyt Frank tukenasi.
Niin kai sitten. No, pitää mennä, paljon tekemistä.
Pidätkö näistä enemmän?
No niin, taidat olla valmis.
- Kiitos. - Rakastan sinua.
- Anteeksi se liitutaulujuttu, Amiraali. - Ei se mitään, merimies.
Hei.
Miksi et vain pussaa ja tee sovintoa?
- Rouva Munion ei ole hassumpi. - Et sinä tuosta enää nuorene.
- Saisimmeko olla kahden? - Olen jo menossa.
- Olen pahoillani siitä riidasta. - Niin minäkin.
Miten tapaamisesi sujui? Saitko tietää ylennyksestä?
En oikeastaan. Se on... Se on kuitenkin vain toiveunta.
- Niinkö? - Et pääse minusta noin helpolla.
- Miten sinun päiväsi meni? - Minun päivänikö? Katsotaanpa.
Minä söin ja tein vähän töitä, -
ja sain jättisopimuksen Fifth Avenuen Saksille!
- Etkä saanut! - Sainpa hyvinkin!
Hienoja uutisia! Fantastista!
- Olen niin ylpeä sinusta. - Paloin halusta kertoa sinulle.
Hienoa. Miten voin auttaa sinua?
- Mitä voin tehdä täällä? - Kaikki on valmiina.
- Tarvitsetko apua studion järjestämisessä? - En, se on järjestyksessä.
Tietenkin on. Kyllä minä jotain keksin.
Kaikki! Kuunnelkaa!
Äitinne on hyvin kiireinen muutaman päivän ajan, -
joten haluan kaikkien käyttäytyvän niin hyvin kuin osaa. Tämä on käsky.
Me käyttäydymme aina niin hyvin kuin osaamme, sir.
- Ethan! Aldo! - Paetkaa rouva Munionia!
Ilmeisesti joudumme siivoamaan hieman lisää?
- Ethan, tänne! - Aivan. Lepo.
Siivota? Kerää muut kokoon. Tiedän, mistä aloitamme.
Kirjopyykki. Aina silitettävät. Valkoiset.
- Nämä ovat yhä märkiä. - Sukat.
- Michael, unohditko jotain? - Naama umpeen!
Nehän ovat minun.
- Teittekö sen? - Joo.
Lapset! En ymmärrä ollenkaan. Missä ovat siniset samettinapit?
Tiedättekö, miksi kukaan tekisi tällaista?
- Mutta täällä on siistiä. - Ei, kultaseni. En voi työskennellä täällä.
Minulla on määräaika. Voi Luoja, en ikinä enää löydä mitään.
Ultrasuede-kankaani oli ennen tässä sinisen turkin alla. Muistattehan?
- Missä on tekoalligaattorinnahkani? - Ajattelimme yllättää sinut.
Luulimme, että pitäisit siitä. Amiraalikin aina sanoo: "Puhdas laiva, iloinen laiva."
Hei.
- Tämä huone on laivakunnossa. - Oliko pakko, Frank?
- Anteeksi? - Tiedätkö, Frank...
Ymmärrän sairaalloisen tarpeesi järjestellä taloa, mutta tämä on minun tilani.
Haluan vain hieman kunnioitusta. Uuvutat minut, Frank.
Jäinkö jotain paitsi?
Ylireagoitkohan sinä nyt hieman?
Minä? Tiedätkö mitä? Antaa olla, Frank.
Itse olit antaa pojille selkäsaunan typerän organisaatiokaavion rikkomisesta, -
mutta minä en saa olla vihainen studioni takia.
En minä selkään olisi antanut. Ja kaaviot eivät ole typeriä.
Tiedätkö mitä laivalle tapahtuu kaaoksessa? Se uppoaa.
Koti on vapaata ilmaisua varten, ei hyvän vaikutelman antamista varten.
Olen pahoillani, mutta armeijassa on hyvin vähän tilaa vapaalle ilmaisulle.
Paitsi, että me emme ole armeijassa, Frank. Sinä olet.
Minä vain ajattelin, että sinun olisi parempi työskennellä siistissä studiossa.
- Tiesin sen! Sinä sait heidät tekemään sen. - En varmasti!
Et ehkä suoraan, mutta tuon kaiken järjestelmällisyyden, sotilaallisuuden, -
kovakurisen aivopesujutun avulla.
- Unohdit anaali-rajoitteisen. - Niin, ja senkin.
Oletko todella sitä mieltä?
Kyllä, kyllä olen.
Sitten olen sitä mieltä, että nukun jossakin muualla.
Korjaan tämän.
Upseeri nukkumassa.
Vauhtia, Kelly!
Hyökätkää!
"Kädet ylös, heiluttakaa, kuin ette välittäis.
Jos Kelly on paras, antaa kuulua jees!"
"Anna palaa, Kelly. Toinen joukkue on...
- Haisuli. - Ne heiluu kuin...
- hyytelö! - On meillä siskot...
- New Delhin! - Vauhtia, Kelly!
Toinen joukkue on haisuli!
Ne heiluu kuin hyytelö!
On meillä siskot New Delhin!"
Vaihe kaksi. Luulen, että tarvitsemme enää yhden ison jutun sysäämään heidät erilleen.
- Entä jos he näkisivät sinut ja Phoeben yhdessä? - Olet ihan sairas.
Selvä, antaa heidän nähdä sinut ja Phoebe yhdessä.
Entäpä jos he näkevät minut kuristamassa sinua?
Kuunnelkaa. Komentaja on tulossa viikonloppuna. Vanhempien on mentävä illallisille, -
- ja rouva Munionilla on vapaa viikonloppu. - Kaksi sanaa: "juh" ja "lat".
- Juhlat. - Joo, tajusin kyllä.
Täydellinen idea, koska äiti ei välitä ja Frank vihaa sitä.
Oletteko valmiita? Ryhdytään toimeen.
En voi! Minun on tehtävä ainakin miljoona julistetta vaaleja varten.
Vuoden 1959 luokkaa vartenko? Tällä sinua ei valittaisi edes aulapäivystäjäksi.
Kuvittele tämä kolmivärisesti spreijattuna.
Hieno, ja minä tiedän hyviä kampanjatyöntekijöitä.
- William Beardsley puheenjohtajaksi. - Äänestäkää William Beardsleytä!
Brad, äänestä William Beardsleytä. Hyvä tyyppi.
- William Beardsley puheenjohtajaksi. - Äänestäkää Beardsleytä.
Äänestäkää Williä puheenjohtajaksi!
- Tässä! - Kiitti!
- Tämä saattaa jopa edesauttaa valitsemistani. - Joku voi jopa pitää sinua trendikkäänä, -
jos ei tunne sinua.
Tosi hauskaa.
- Tulemme vasta puolenyön jälkeen. Älä anna lasten valvoa liian myöhään. - Hyvää illallista.
- Oletko valmis? - Olen. Hetki vain.
- Otatko aikaa? - En.
Äiti, ajattelimme Williamin kanssa, että voisiko ystäviämme tulla tänne -
sen jälkeen, kun olemme panneet pikkuiset nukkumaan.
- Uskomatonta. - Voivatko he tulla?
- Voivat, sydänkäpyseni. Pitäkää hauskaa. - Kiitti. Samoin.
- Hän meni lankaan. Missä pikkuiset ovat? - He ovat hallinnassani.
Inkiväärijuomasuihku!
Hyvät naiset ja herrat!
Ensinnäkin haluan kiittää amiraali Beardsleytä ja hänen Helen-vaimoaan tästä ihanasta illasta.
- Frank, johdat tiivistä alusta. - Teidän pitäisi nähdä minut vedessä.
Siksi teenkin tänä iltana suosituksen, -
että amiraali Frank Beardsleystä -
tulisi seuraajani.
Frank, komendanttina olet merellä -
toivoen, että olisit kotona.
Tai sitten olet Washingtonissa toivoen, että olisit merellä!
Noustaan seisomaan ja annetaan aplodit -
komendantti Frank Beardsleylle.
Kiitos, komendantti Sherman.
Tiedän, että -
tämä päällikkyys on uskomaton mahdollisuus -
ja suuri kunnia.
Mutta olen vasta aloittanut täällä sotakorkeakoulussa.
Se ei olisi reilua kadeteilleni, -
eikä uudelle perheelleni, -
jonka jäsenillä on ylivoima kadetteihini verrattuna.
Näin ollen, sir, minun on kunnioitettavasti -
kieltäydyttävä.
Toivon, että tiedätte, kuinka otettu olen.
- Harkitsisitko vielä ja nukkuisit yön yli? - En, sir. Olen varma. Kiitos.
- Minä otan pestin. - Kuulkaas tuota veijaria!
Haluatte nukkua yön yli. Ymmärrän.
- Miten menee? - Mitä teet?
Tienaan, mutta jaan sen kaikkien kesken. Vähennän ensin vain 10 prosentin palkkioni.
Mitä tämä on? En tilannut olutta.
Älä minuun katso. Halusin vain vanhempiemme eroavan, en joutua putkaan!
- En tilannut pizzoja. - Joku tilasi.
Ja hän on minulle velkaa 379 dollaria ja juomarahat.
- 379? - Ja juomarahat.
Tulen kohta takaisin.
Ällöttävää.
Hei, Christina, hienot juhlat.
Hei, Nick.
Phoebe on ulkona keräämässä pizzarahoja.
- Ehkä tulin tapaamaan sinua. - Minua?
En voi uskoa, että olet ihastunut minuun.
- Olet kuuma pakkaus. Miksen olisi? - En tiedä. Ehkä, koska...
Phoebe on siskoni.
- Hei, Phoebe. - Häivy, luuseri.
- Olen todella pahoillani. - Ei, minä olen.
- Ei anneta poikien tulla väliimme enää koskaan. - Ihan kuin niin voisi joskus käydä.
Tule.
- Voi ei. - Miten menee?
Hengitetäänpä syvään, Frank.
- B, hieno hattu. - Ohoi, merimies.
- Voi pojat. - Jimi, olen etsinyt kaikkialta...
- Phoebe! - Hei.
Mitä täällä tapahtuu?
- Äiti antoi luvan kutsua muutaman vieraan. - Annoitko luvan tähän?
Sanoin, että saatte kutsua muutaman ystävän. En minä tällaiseen antanut lupaa.
Missä kaikki muut ovat? Missä pikkulapset ovat?
Lisää... Suklaata...
Voisiko jokainen täällä asuva nostaa kätensä?
Jos täällä on vielä viiden minuutin kuluttua muita, -
heidät pakkovärvätään Yhdysvaltain rannikkovartiostoon.
Herra, olisi 379 dollaria plus...
Keittiöön!
Riviin järjesty!
- Sanoin, "Riviin järjesty!" - Dylan, Phoebe, olen erittäin pettynyt teihin.
Pettynyt? Sitäkö sinä olet?
- William, Christina, muodon eteen. - Frank, ota rennosti.
Ei, Helen. Täällä on otettu rennosti ihan kylliksi. Se ei selvästikään toimi.
Olisi pitänyt tehdä, kuten järkeni sanoi. Tämän vuoksi meillä on sääntöjä.
Kuuletko itseäsi? Eivät säännöt ole kaikki kaikessa. Kuulostat joltain sotilasrobotilta.
Niinkö? Itse kuulostat ihan "Ollaan mitä ollaan" -hörhöltä.
Teillä on tunti aikaa siivota.
Säännöissä ei ole mitään vikaa.
Koko maailmankaikkeus noudattaa sääntöjä.
Sitä lapset minulta vähiten tarvitsevat. Tiedän vain yhden säännön:
Tämä kaikki voi olla ohi koska tahansa, viety ikiajoiksi.
Ja kukapa enää sitten tarvitsee sääntöjä?
Minä ja lapseni emme voi enää elää näin. En ymmärrä, miten omasi pystyvät siihen.
Lapseni pärjäsivät hyvin siihen asti, että muutimme yhteen.
- Kaikki oli tiptop-kunnossa. - Voi, Frank.
Etenimme selvästikin liian nopeasti.
Luulin, että voisimme vain jatkaa siitä, mihin nuorina jäimme.
Mutta ehkä siitä on kauemmin, kuin kumpikaan ymmärsimme.
Ehkäpä niin.
Tiedätkö mitä? Sinun pitäisi ottaa se työ.
- Sanoinhan, etten halua... - Älä viitsi!
Tiedämme molemmat, mitä järkesi sanoo.
Ole kiltti ja mene.
- Etkö sitten olekaan enää veljeni? - En tiedä.
Laitetaanpa juhlat käyntiin. Kuka haluaa tuplatäytekeksin?
Helen itki itsensä uneen.
Meidän pitäisi hävetä. Tämä on meidän syytämme.
Niin. Äitini oli onnellisempi tollon isänne kanssa kuin hän on ollut vuosiin.
Ja me pilasimme sen.
Mutta tätähän halusimme. Kaksi erillistä perhettä.
- En tiennyt, että se tuntuisi tältä. - Niin.
- Haloo? - Hei.
Minä täällä.
Hei.
Olen ajatellut sitä, mitä sanoit -
ja minä...
Taidan ottaa sen työn.
No...
Meidän pitää puhua lapsille.
Minä kerron heille.
Hyvä on.
Selvä, nähdään.
Hei hei.
Hei, katsokaa. Kummajaiset tulevat.
- Niin, palatkaa vain kotikenkäänne. - Pää kiinni!
- Käskitkö hänen pitää päänsä kiinni? - Onko täällä ongelmia?
- Mitä se sinulle kuuluu? - Jos ryppyilet veljilleni, ryppyilet minulle.
- Selvä. - Ja minulle.
- Ja minulle.
Kaikki hyvin.
Nämäkö lapset eivät pidä suurperheistä?
- He sanovat, että meillä on yhteiset alkkarit. - Se on vain tyhmyyttä.
Ja tiedättekö, miten tyhmyys pysäytetään?
- Koulutuksella? - Aika lähellä.
Selkäsaunalla.
- Mennään! - Vauhtia!
- Hei, mitä täällä on tekeillä? - Jotkut lapset kiusasivat pikkuveljiämme.
- Mutta hoidimme asian. - Perhetyyliin!
William! Voitit vaalit!
Muutatko nyt Valkoiseen taloon?
- Hyvin menee. - En olisi pystynyt tähän ilman sinua.
- Isä, arvaa mitä koulussa tapahtui? - Anna minun kertoa.
Sinulla on taipumus jaaritella.
Kuunnelkaahan!
Minulla on tärkeää asiaa.
- Lähdemmekö me? - Mitä? Ei.
- Pitääkö meidän? - Ei se pieni riita tarkoita...
Se oli iso riita.
Tämä on meidän syytämme.
Yritimme pakottaa teidät asumaan sellaisten kanssa, -
joiden kanssa teillä ei ole mitään yhteistä, -
se oli meiltä itsekkäästi tehty. Olimme jääräpäisiä.
Haluaisin keskustella tästä enemmänkin, mutta -
- laivani lähtee puolen tunnin päästä. - Minne olet menossa?
Minun täytyy käydä kaikissa itärannikon komentopaikoissa -
valmistautuessani uuteen työhöni.
Joten pois tuollaiset ilmeet.
Jos joskus tarvitset jotain, ja tämä koskee kaikkia teitä Northin tenavia, -
soita minulle. Autan teitä, ymmärrätkö?
Hei sitten, Frank.
William, tiedät miten tässä menetellään.
Rouva Munion tuo teidät Washingtoniin, kunhan olen järjestellyt asiat.
- Et saa mennä. - Älä mene! Ole kiltti!
Kuunnelkaa. Lupaan, että kaikki palaa täysin ennalleen.
Tämä on viimeinen muuttomme.
Minun on mentävä.
Etkö aio kertoa hänelle, että voitit luokan puheenjohtajuuden?
- Ei sillä ole enää merkitystä. - Mitä sinä aiot tehdä?
Aion pakata ja me muutamme, aivan kuten aina ennenkin.
Tässäkö se sitten oli? Luovutamme ja annamme tämän tapahtua?
- Tiedät homman nimen, Christina. - William, odota!
- Mitä? - Ole kiltti. En halua menettää jo toista äitiä.
Hän on oikeassa.
No sitten meidän on parasta pysäyttää se laiva.
Kelly! Osan teistä pitää jäädä odottamaan äitiä.
- Selvä. - Ja me loput, hoidetaan tämä.
Miehistö! Asento!
Tiedän, miten voimme piristää äitiä.
Palautetaan hänen huoneensa sellaiseksi, josta hän pitää.
- Joo! - Tehdään se!
Apua!
Rouva Munion!
- Voi luoja! - Rouva Munion!
Apua!
Pitäkää kiinni!
- Yllätys! - Rouva Munion, mitä tämä on?
- Olin imuroimassa vimmatusti ja... - Missä kaikki ovat? Missä vanhemmat lapset ovat?
He menivät pysäyttämään isän.
Ja me jäimme tänne sekoittamaan paikkoja, koska olit vihainen siivoamisestamme.
Muutimme mieltämme teidän erottamisesta. Tykkäämme asua yhdessä.
Suunnittelitteko erottavanne meidät?
- Tulkaa. - Ei, äiti.
- Mitä? Meidän on mentävä. - Muistatko entisen itsesi?
- Piiskaaminen ei ole ikinä ratkaisu. - Ei, kultaseni, ei piiskaamista.
Tulkaa, tiedän, mitä meidän täytyy tehdä.
- Komendantti komentokannella. - Tervetuloa laivaan, sir.
- Hienoa olla täällä. - Kiitos, sir.
Herra amiraali, olemme poissa rannikolta. Valmiina täyteen nopeuteen.
Kysykää amiraali Beardsleyltä. Tämä kaikki on pian hänen.
Frank, sinä annat käskyt.
Odotan käskyänne, herra amiraali.
- Koneet seis! - Koneet seis!
Mitä nyt?
Lapseni ovat tuolla.
- Laskekaa purjeet - Selvä on, kapteeni.
- Kiinnittäkää nuo narut. - Kiinnitetään.
- Valmistautukaa siirtymään aluksen rinnalle. - Selvä on, sir.
- Mitä te teette täällä? - Pysäytämme sinut!
- Isä, meidän täytyy tunnustaa jotain. - Järjestimme kaikki ne tappelut.
Yritimme saada teidät eroamaan, jotta asiat olisivat kuten ennenkin.
- Teimme ison virheen. - Ja tajusimme, -
- että meidän pitäisi olla perhe. - Tule kotiin, isä!
- Meidän kuuluu olla yhdessä! - Tarvitsemme sinua!
- Mennään kotiin! - Olen pahoillani.
On liian myöhäistä. Äitinne on todella...
Kaunis majakanvartijani.
Olen pahoillani.
Niin minäkin.
- Tänne minä kuulun. - Aivan.
- Ja lapseni taitavat olla samaa mieltä. - Joo!
Sinun lapsesi?
Meidän lapsemme.
- Menetkö kanssani uudelleen naimisiin? - Menen.
Tällä kertaa oikealla tavalla. Hei.
- Tiedätkö, mitä tarvitsemme? - Mitä?
Joukkohalauksen!
- Terve. Tavoittelit Frankia. - Helenia...
Jätä viestisi äänimerkin jälkeen.